Okej, hörni. Vi tar om detta en gång till.
Mitt namn är Peter Parker.
Jag blev biten av en radioaktiv spindel.
Och de senaste 10 åren
så har jag varit
världens enda
Spider-Man.
Jag är rätt säker på att ni vet resten.
Med stora krafter medföljer stort ansvar.
Jag räddade en massa folk, blev kär och räddade sedan staden igen.
Och sedan räddade jag staden från kaos återigen.
Om och om igen och återigen.
Och senare så...
Gjorde jag detta.
Vad sägs om att vi glömmer den här biten?
Kolla, jag är i en serietidning. Jag finns på flingpaket överallt.
Jag spelade in ett julalbum.
Och fick en helschysst temalåt.
Och fick en egen halvgod isglass.
Jag har sett värre ut.
Men trots alla motgångar...
Så älskar jag att vara Spider-Man.
För vem skulle inte det?
Och oavsett hur mycket stryk jag får ta...
...så hittar jag alltid ett sätt att resa mig upp.
För det enda som står mellan denna stad och total förintelse
är jag.
Det finns bara en Spider-Man.
Och du tittar på honom.
Miles, dags för skolan!
Miles!
Ja?
Har du packat klart för skolan?
Ja...
Jag strök precis min sista skjorta.
Kom igen! Du är vuxen nu.
Dags att visa lärarna det.
Var är min bärbara?
Om du vill ha skjuts, så måste vi dra nu.
Nej, jag kan gå.
-Man är bara personlig chaufför en gång. -Det är lugnt.
Miles! Du måste gå nu. -Snart!
Du måste gå nu. -Alldeles snart!
Mamma, jag måste dra.
Snart så.
Vi ses på fredag.
Se vem som är här. Hur är läget, kompis?
Jag bara knallar förbi. Hur är läget?
Yo, Miles! Kände du jordbävningen igår?
Vilken jordbävning? Jag sov som en liten unge igår.
Hur är den nya skolan? -Jättelätt.
Vi saknar dig, Miles. Varför då? Jag bor fortfarande här!
Vänta, saknar ni mig?
Nej, kom igen.
Allvarligt, pappa. Jag hade kunnat gå dit.
Du kan få gå en hel del denna lördag
när du tar bort alla klistermärken.
Såg du det? Dom där var nog inte ens mina.
Och du får ta bort klistermärkena på Clinton.
Okej, dom var mina.
Ser man på. Ett nytt kaffeställe.
Kan du fatta? Jo, visst.
Vad heter det? Skumfestpalatset.
Skumfestpalatset? Lägg av.
Och alla står bara i en milslång kö. Ser du?
Jo, helt sjukt.
Är det ett nytt kaffeställe eller en ny dansklubb med disco?
Alltså, du är gammal, pappa.
Flera rapporter har kommit in
angående det mystiska skalvet från igår.
Källor relaterade till Spider-Man försäkrar att han har en ledtråd till allt detta.
Spider-Man. Alltså, den här snubben svingar in en gång om dan,
zip-zappar i sin lilla mask och svarar inte till någon. Fattar du?
Jovisst.
Under tiden, så riskerar mina killar,
sina liv där ute utan några masker. -Okej, jag fattar.
Vi är inte rädda att visa våra ansikten. -Pappa kör, jag känner dom ungarna.
Med stor makt medföljer stort ansvarighet.
Så där går inte ens repliken till.
Jag gillar dock hans flingor. Jag kan ge beröm för det.
Jag trodde snutar körde mot rött ljus?
Jo, vissa gör det. Men inte din farsa.
Varför kan jag inte gå tillbaks till min gamla skola?
Du har bara varit har i två veckor.
Vi har inte den diskussionen igen.
Jag tror den här skolan är elitism-troende.
-Elitism? Och jag skulle hellre föredra
att vara på en normal skola med mina jämlikar.
Dina jämlika? Dessa är dina jämlika.
Jag är här endast för att jag vann det korkade lotteriet.
Inte en chans. Du klarade testet som alla andra.
Du har en möjlighet här. Vill du kasta bort den?
Vill du sluta som din morbror?
Vad är det med morbror Aaron? Han är ju schysst.
Vi har alla olika val i livet.
Det känns inte direkt som jag har något val i livet just nu.
Det har du inte!
Jag älskar dig, Miles.
Jo, jag vet, pappa. Vi ses på fredag.
Du måste säga "jag älskar dig" tillbaks. -Pappa, skämtar du med mig?
Jag vill höra det. "Jag älskar dig, pappa."
Vill du höra mig säga det?
Du släpper av mig precis vid skolan.
"Jag älskar dig, pappa." -Se dig omkring.
"Pappa, jag älskar dig."
Pappa, jag älskar dig.
Det är uppfattat.
Knyt skorna också. 145 "Jag älskar dig, pappa."
God morgon. Hur är läget?
Helgen var kort, eller hur? "-Det är uppfattat."
O gud, vad pinsamt. Vi har ju samma tröja.
Dina skor är oknutna.
Jo, jag förstod det.
Det finns massa olika universum. Det finns ett där jag kan ha på mig röda kläder.
Eller läderbyxor.
Mr. Morales smyger i mörkret. Du är sen igen.
Einstein sa att tiden var rätt relativ, eller hur?
Det kanske inte är jag som är sen utan att det är ni som är tidiga.
Förlåt. Det var bara så tyst här.
Tänker du fortsätta stå där, eller sätta dig ner?
Vårt universum är en del av flera parallella universum,
där allting händer samtidigt.
Och tack vare folket här på Fisk Foundation...
Jag gillade skämtet. -Allvarligt?
Jag menar, det var inte så roligt. Det var därför jag skrattade.
Men det var en riktigt smart en, så jag gillade den.
Jag tror inte jag har sett dig här förut.
Noll igen? Får jag fler sådana,
så måste du nog sparka ut mig, eller?
Jag kanske inte platsar här i skolan.
Om en person som hade bindel för ögon skulle göra testet
som handlar om sant eller falskt helt slumpmässigt,
vet du då hur mycket rätt denne skulle få?
Hälften ungefär? -Precis!
Så det enda sättet att få fel på alla svaren
är genom att veta vilka som är rätt.
Du försöker få dig själv utslängd.
Men det tänker jag inte låta dig göra.
Jag ber dig att göra en uppsats som hemläxa.
Inte bara om fysik, utan också om dig själv,
och om vilken människa du vill bli.
Morbror Aaron! Blev du rädd eller?
Hur är det i skolan?
Jättebra! Har massor av vänner.
Inte är det väl så hemskt av att vara där.
Nog måste det finns en del smarta tjejer där.
Ett sådant ställe måste vara fullt av dom.
Nej, det finns ingen tjej.
Inte kan jag känna igen min egen brorson
om han inte vet hur man snackar med en tjej.
Nog kan jag det, alltid. Det finns en ny tjej där.
Faktiskt, så tror jag att hon gillar mig.
Du vet hur det är.
Vad heter hon?
Du vet, för tillfället så har vi lite grundregler.
Visst. Men du känner väl till axelsnudden?
Självklart känner jag till den.
Men du kan berätta ändå.
Imorgon, så letar du efter den där tjejen, går till henne och säger:
"Tjena"
Är du allvarlig nu, Aaron?
Jag säger bara det, detta är bevisad vetenskap.
Så jag ska bara gå fram till henne och säga: Tjena.
Nej, nej, nej. Lite mer så här: Tjena
"Tjeena."
Nej. Tjena."
"Tjeeääna."
Är du verkligen min brorson?
Är det hon?
Jag borde dra nu. Jag har uppgifter att göra.
Nämen, vad har du hållit undangömt för mig? Har du sprayat någon av dessa?
Nej, det går inte. Du känner ju min farsa.
Följ med. Jag vet ett ställe som är helcoolt.
Nej, det går inte.
Jag kommer få så mycket problem.
Säg att din konstlärare tvingade dig.
Hur känner du till det här stället?
Jag gjorde ett ingenjörsarbete här.
Hur är läget?
Jag visste att vi var besläktade.
Brooklyn!
Det har sprayats en hel del historia på dessa väggar.
Den här väggen är helt ny.
Nu får du klara dig själv.
Okej, ta det lite lugnare.
Mycket bättre.
Förstår du grejen nu? Att göra misstag är en del av detta.
Nu känner jag att den riktige Miles kommer fram.
Bryt nu linjen med en annan färg.
Lite hjälp, kanske?
Vill du få färg på dig, så är det okej,
men om du inte vill det, så föreslår jag att du inte står still så mycket.
Det är ju själva meningen med detta.
Är det kanske lite för knäppt?
Inte alls, kompis.
Miles, jag fattar exakt grejen med det där.
Du förstår,
jag och din pappa brukade göra sånt här när vi var yngre.
Sluta nu. -Nä, det är sant.
Men så blev han snut och jag visste inte vad jag skulle göra...
Han är ju en bra snubbe, men...
Du förstår nog vad jag menar.
Kom igen, grabben. Jag måste dra.
Miles, vi drar nu. Vad konstigt.
Mina byxor har blivit mindre.
Jag tror jag har kommit in i puberteten.
Jag måste skaffa nya byxor.
Vänta lite. Varför är rösten i mitt huvud så högljudd?
Är du okej? -Ursäkta?
Varför svettas jag så mycket?
Varför svettas du så mycket?
Det är en pubertetsgrej.
Jag fattar inte varför jag sa det. Jag går inte genom puberteten.
Jag gjorde det, men inte längre.
Jag är en man.
Du är ny här, eller hur? Det är ju något vi har gemensamt.
Ja. Så kan man säga.
Vad kul. Jag heter Miles.
Jag heter Gwe... anda.
Heter du Gwanda?
Ja, det är afrikanskt. Jag är sydafrikansk.
Eller nej, jag har inte den dialekten då jag uppfostrades här.
Gör axelsnudden innan hon går iväg.
Varför är detta så obehagligt?
Gör jag detta i slow-motion med flit eller känns det bara så?
Jag skojade. Det är bara Wanda. Utan ett G. Det vore knäppt.
Tjena.
Okej.
Vi ses senare.
Okej, vi ses.
Kan du snälla släppa mig?
Det går inte. -Aj. Aj! Slappna av bara och släpp.
Miles, släpp nu. -Jag jobbar på det.
Det är puberteten som strular
Jag tror inte du vet vad pubertet är. Slappna bara av.
Okej, jag har en idè. -Vad bra.
Jag tänker dra riktigt hårt. -Det där är en urusel idè.
Ett. -Låt bli.
Två. -Tre!
Trevligt att träffas?
Visst. Jättetrevligt.
Ingen såg någonting. Allt är okej.
Ingen vet.
ALLA VET.
Alla vet. Dom snackar om mig.
Dom såg seriöst allting!
Han vet, hon vet, alla vet.
Han var riktigt lång.
Varför ler han? Är jag den skumma killen i skolan nu?
Vad ska jag ta mig till?
Hur får jag allting att sluta?
Kan dom höra mina tankar?!
Varför är mina tankar så högljudda?!
Hörru, jag vet att du smög ut igår, Morales.
Spela dum!
Vem är Morales?
Inte så dum!
Du är okej, du är säker.
Du är säker.
Han hittar dig aldrig här inne.
Skämtar du med mig?.
Vad gör du i mitt kontor, Morales?!
Morales! Öppna nu!
Varför händer detta?
Vad kan jag säga? Han sjunger bra.
Öppna nu!
Sluta klistra fast!
Forsätt klistra fast, Miles!
Hofstadter föreslår att...
...vi tittar...
...på kapitel...
Okej.
Mitt rum!
"Varför händer det här?" "Sluta klistrq fast."
"Fortsätt klistra fa..."
Nej, nej, vänta lite.
Hur kan det finnas två Spider-Man?
Det kan inte finnas två.
Eller kan det?
Snälla, morbror Aaron. Svara!
Hallå, det här är Aaron.
Jag åker från stan ett par dagar.
Jag slår en signal när jag kommer tillbaka. Ha det gott.
Nej, nej, nej, nej, nej!.
Det här är inte möjligt!
Det är bara puberteten.
Det var bara en normal spindel och jag är en normal unge!
Okej!
Jag måste berätta för någon.
Okej, du överreagerar, Miles. Detta är bara galet.
Hitta spindeln.
Så får du se.
Det är en vanlig spindel.
Den är lika vanlig och tråkig som alla andra spindlar.
(SPIDER CRACKLES) (MILES GASPS)
(♪♪♪)
Varför händer det här mig?
Vad håller jag på med?
Du är som jag.
Miles. Se upp.
Jag vill inte vara hjälten.
Miles.
Norman, lyssna på mig.
Spider-Man?
Jag kan inte låta dig öppna en portal till en annan dimension.
Brooklyn är inte direkt en bra plats för sånt.
Det beslutet är inte mitt.
Är det där Green Goblin?!
Varför kan du inte bara sluta lägga dig i?!
Jag antar att jag inte vill se Brooklyn sugas ner i ett svart hål.
Jag tror att jag borde sticka.
Staten Island, kanske. Men inte Brooklyn.
Och nu då?
Vad är det här för ställe?
Visste du att dina skor är oknutna?
Det här är typ som en onesie,
så jag behöver inte tänka på sånt.
Jag trodde jag var den enda. Du är som jag
Men jag vill inte.
Jag tror inte du har något val, grabben.
Jag förstår att du måste gå igenom en hel del.
Du kommer klara dig. Jag kan hjälpa till.
Om du håller dig i närheten, så kan jag lära dig ett och annat.
Jag måste bara förstöra den här maskinen
innan rymd-och tidslinjen kollapsar fullständigt.
Stanna här.
Vi ses om en stund.
Hur gör han det där?
Är den här? Nej, den är nog här.
Okej, gott folk.
Jag vänder den alltid åt fel håll.
Åh, typiskt
Prowler.
Ursäkta, jag var mitt uppe i en grej.
Jag är så jäkla trött.
Är du förbannad på mig? För det känns så.
Är det allt du har?
Gud, vad äckligt.
Jag borde ge mig upp dit och hjälpa honom.
Vem försöker jag lura? Jag kan inte göra det.
Se upp. Här kommer Spider-Man.
Gillar du min nya leksak?
Den kostade mig en förmögenhet, men du stannar väl ändå för invigningen av den?
Du har ju kommit så långt. Njut av testet.
Det blir en utav helvetes jäkla ljusshow.
Du kommer älska det här.
Nej! Gör det inte!
Du förstår inte vilka krafter du leker med! Du kommer ta död på oss alla!
Jag ser fler dimensioner som uppenbarar sig!
Det är tre, fyra, fem separata dimensioner.
Det är ostabilt! Vi måste avbryta.
Norm, du kanske borde ta och titta upp ett slag.
Jag försökte varna dig.
Goblin, låt bli! Ta ut honom därifrån!
Wilson! Var är vi?
Riktigt skumt.
Wilson!
Hej, är du okej?
Jag mår bra. Jag vilar bara lite.
Kan du resa dig? -Ja.
Jo, jag reser alltid på mig.
Fast hostandet är nog inget bra tecken.
Hitta honom nu.
Lyssna, vi måste jobba ihop. Det finns inte mycket tid.
Den här överbelastningsnyckeln är det enda sättet att stoppa kollideraren.
Svinga dig upp dit, sätt i den, tryck på knappen och spräng den.
Du måste dölja din identitet.
Berätta inte för någon om vem du är.
Ingen får veta. Kingpin har lakejer överallt.
Om han sätter igång maskinen igen,
så kommer allt du känner till försvinna.
Din familj och alltihop.
Allihopa.
Lova mig att du gör detta.
Jag lovar.
Förstör kollideraren.
Jag kommer och letar upp dig sen.
(PETER COUGHS)
Allt kommer att bli bra
Tombstone.
Vi är klara med tester nu.
Fixa den här maskinen och få igång den. Nu.
Spring fortare!
Dessa typer är så klena.
Jag skulle gärna säga att det är trevligt att ses, Spider-Man,
men det är det verkligen inte.
Tjena, Kingpin. Hur går affärerna?
Explosivt bra.
Nej, det där är inte schysst.
Detta kan orsaka ett svart hål under Brooklyn.
Det kan inte vara värt risken.
Det handlar inte alltid om pengar, Spider-Man.
Vill du inte veta vad jag såg därinne?
Vänta lite.
Jag vet vad du försöker göra,
och det kommer inte funka.
Dom är borta.
Röj undan kroppen.
Vad var det?
Döda honom.
Sluta klistra fast!
Jag tror att det är något slags konstverk.
Polis! Upp med händerna!
Miles?
Varför är du inte i skolan?
Lugn nu. Det är okej. Såja, lugn nu.
Är det jordbävningen som oroar?
Kan jag sova här inatt?
Miles. Det är mitt i veckan.
Du måste tillbaks till skolan.
Han är upprörd.
Självklart kan du stanna.
Pappa? -Ja?
Hatar du verkligen Spider-Man? 611 Ja typ, han är ju en typ utav olaglig rättskämpe så...
Jeff, mi amor.
Vad? Han frågade.
Älskling, du vet vad jag tycker om Spider-Man.
Du vet varför han är så sträng mot dig, eller hur?
Mamma, har du någonsin funderat av att flytta från Brooklyn?
Vår familj flyr inte från saker, Miles.
Ja, jag vet.
Vad är det med honom?
Han genomgår mycket nu, Jeff.
Det är just det. När allt är som svårast, då är det just då han måste hålla ut.
Vi avbryter denna programsändning för en extra nyhetsrapportering.
Sorgen har drabbat oss.
Hjälten känd som Spider-Man har avlidit
efter skadorna drabbade av jordbävningen
i Brooklyn. Flera källor har bekräftat
att Peter Parker, en 26-årig student
och deltids-fotograf
har axlat rollen som Spider-Man de senaste tio åren. 635
Vår hjälte, Spider-Man är borta.
Min man, Peter Parker,
var en extraordinär person.
Han sa att vem som helst kunde bära masken.
Han råkade bara vara den som fick krafterna.
Jag kommer sakna honom.
Vi var vänner, faktiskt.
Kan jag återlämna den om den inte passar?
Den passar alltid i sinom tid.
Han bad inte om att få krafterna,
men han fortsätte som Spider-Man ändå.
Det jag gillade bäst med Peter var
att han fick alla att känna sig mäktiga.
Att vi alla hade olika speciella förmågor.
Men på våra egna lilla sätt.
Så är vi alla Spider-Man.
Och vi räknar alla med dig.
Dom räknar med mig.
Jag tror inte dig specifikt. Det var nog som en metafor.
Förlåt mig, Mr. Parker.
Den där grejen du gav mig, den där nyckeln.
Jag tror jag totalkvaddade den
Jag vill göra det du bad mig om.
Det vill jag verkligen.
Men jag är ledsen.
Jag är inte säker om jag är rätt för jobbet.
Jag kan inte göra detta utan dig.
Hörru, grabben.
Vad gjorde jag med honom?!
Nej...
Vem är du?
Okej, hörni, vi tar detta igen en sista gång.
Mitt namn är Peter B. Parker.
Jag blev biten av en radioaktiv spindel.
Och i över 22 år,
Så trodde jag att jag var världens enda Spider-Man.
Vilken dag.
Jag är rätt säker att ni vet resten.
Jag räddade staden, blev kär, gifte mig,
och räddade staden lite till, men dock kanske för mycket.
Mitt äktenskap knakade, gjorde några förhastade beslut gällande pengar.
Invenstera aldrig pengar i en Spider-Man inspirerad resturang.
Och sen gick 15 år i samma spår hela tiden. Bla, bla, bla. Supertråkigt.
Jag bröt min rygg, fick en drönare i fejset,
Begravde Faster May.
Min fru och jag skildes.
Men jag tog det som en riktig kämpe.
För ni vet att,
oavsett hur mycket skit och stryk jag tar,
så hittar jag alltid ett sätt att resa mig.
Och jag fick en hel tid av att reflektera och jobba lite med mig själv.
Visste ni att sjöhästar är ihop livet ut?
Kan ni fatta?
Att en sjöhäst ser en annan sjöhäst
och får det fungera?
Hon ville ha ungar och...
Det skrämde mig.
Jag är rätt säker på att jag krossade hennes hjärta.
Jag spenderade mestadels tid i min lägenhet med att göra push-ups,
armhävningar, magträning och att bli starkare,
tills det här konstiga hände.
Och jag måste säga, av allt konstiga jag har sett.
Så är det här det absolut konstigaste.
Jag hamnade i ett annorlunda New York, med en annorlunda version av mig själv.
Jag var tydligen död också.
Och blond.
Jag var rent utav perfekt.
Det var som att stirra in i en spegel.
Jag har en känsla av att den sak
som tog mig hit
var samma sak som fick honom dödad.
Vill ni veta vad som hände sen?
Jag också.
Vem är du?
Vad håller du på med därborta?
Stå still! Polisen!
Stanna!
Skämtar du eller?
Stanna!
Jag har dig!
Grabben! Släpp liket!
Kom hit nu!
Vi ses snutar!
Men, lägg av.
Okej, grabben, du följer med oss!
Upp med händerna!
Uh... adiós?
Stoppa tåget någon!!
Hej, vad i hela...?
Förlåt.
Jag kommer dö!
Det verkar vara en unge klädd som Spider-Man
som släpar en död uteliggare bakom ett tåg.
Ja! Jag tog inte livet av dig.
Vem är du? -Vem är du?
Varför försöker du ha ihjäl mig?
Jag försöker rädda dig!
Ni kanske kan gå runt oss?
Okej, tackar, New York.
Vad hände?
Killen elchockade mig
med sina händer.
Du är som jag. -Jag har några frågor.
Varför ser du ut som Peter Parker?
För att jag är Peter Parker.
Hur kommer det sig att du inte är död då? Varför är ditt hår annorlunda?
Varför är du så gammal? Och varför har din kropp...
en annorlunda form?
Jag är rätt säker på att du kallade mig för fet.
Du ser inget vidare ut heller, grabben.
Superhjältar har inte på sig sina egna reklamprylar.
Är du ett spöke? -Nej.
Är du en zombie? -Snälla, sluta.
Är jag en zombie? -Du är inte ens i närheten.
Är du från en annan dimension? Typ, ett parallellt universum
där saker är rätt likt andra universum bara att det är annorlunda?
Och du är Spider-Man i det universumet?
Men på något sätt kom du hit,
men du vet inte hur?
Var det där en ren gissning?
Vi lär oss det mesta på fysiken.
Kvantumteorin. -Det här är så häftigt!
Du kan lära upp mig som Peter lovade.
Innan han dog.
Ja, precis.
Jag avgav ett löfte till honom
Här får du en lektion av mig, grabben
Håll inte koll på vad munnen säger. Håll koll på händerna.
Peter, seriöst...
Tro mig, grabben.
Detta gör dig bara till en bättre Spider-Man.
Är du okej?
Nej, inte alls.
Vad händer med din kropp?
Jag tror inte att mina atomer diggar av
att vara i fel dimension.
Lyssna, jag har inte tid av att vara din Spider-Man tränare.
Mycket händer redan borta i min dimension.
"Med stora krafter medföljer också..."
Du skulle bara våga avsluta den meningen.
Låt bli! Jag är trött på att höra den.
Vill du ha ett råd? Gå tillbaka och var en normal unge igen.
Jag har inget val!
Kingpin har en superkolliderare.
Han försöker döda mig.
-Vad sa du igen? -Kingpin försöker döda mig.
Vem bryr sig om det. Var är kollideraren?
Brooklyn. Under Fisk Tower.
-Ajöken. Vart ska du?
När den körs igång, så hoppar jag in i den
och kommer tillbaks till mitt gamla liv. -Du kan intel låta dom starta den.
Jag måste förstöra den
så att den aldrig kan sättas igång, för annars kommer alla att dö
"Annars kommer alla dö." Det är vad dom alltid brukar säga.
Men det finns alltid lite tid kvar innan någon dör
och det är då jag är om bäst.
Behöver du inte den här?
Du har en liten elektronikgrej. Ge mig den.
Nä, vänta, inte så fort. Detta är en överbelastningsnyckel.
Det finns alltid någon slags tillträdesnyckel, en virusnyckel, en bryr-mig-inte-ett-skvatt-nyckel.
Jag kommer aldrig ihåg namnen,
så jag kallar den bara för elektronikgrej. Hit med den nu.
Jag behöver den för att förstöra kollideraren.
Jag behöver den för att ta mig hem
Jag sväljer den. Du kan inte utspela mig.
Ursäkta? -Jag sa...
Kollideraren skapade en portal som tog mig hit
Och jag måste då ha...
Hade du sönder den? -Nej, den gick bara sönder.
Jag minns inte hur det hände
Detta är skälet till att jag inte vill ha några jädrans ungar.
Kan vi inte göra en till?
Vi kan inte göra något. Tack vare dig,
så måste jag stjäla grejer som eran Spidersnubbe gjorde från Alchemex.
för att kunna göra en till sådan.
Om jag inte förstör kollideraren, efter att du har gett dig av,
så kommer alla i den här staden,
mina föräldrar, min morbror och miljontals människor att dö.
Och du tänker bara åka hem
och lämna det här uppdraget helt åt mig?
Kan du leva med det, Spider-Man? -Absolut.
Vad tusan gör du?
Ger dig skuldkänslor. Funkar det?
Varför skulle det...? Nej. Titta på mig.
Ser det ut som att det funkar?
Nje, nej. Det funkar inte...
Nej! Låt honom inte vinna!
Okej, grabben. Du vinner.
Vi har inte en sekund att förlora
Jag älskar dom här burgarna.
En av de bästa jag någonsin haft.
I mitt universum så stängde stället för sex år sedan
Jag fattar inte varför.
Du har pengar på dig, eller? Jag har inte så mycket på mig.
Kan vi fokusera? -Absolut.
Den andre Peter... -Ska du äta den där?
Jag lyssnar.
Den andre Peter skulle
visa mig hur man gör allt som han gör. -Jasså?
Har du några Spider-Man tips som jag kan använda?
Jag har massor.
Disinfektera masken
Du måste ha babypuder i dräkten
speciellt mellan benen.
Man vill helst undvika att det skaver.
Något mer? -Näpp, det var allt.
Du kommer nog vara en urusel lärare.
Jasså? Kolla upp var Alchemax ligger.
"En privatägt högteknologisk skola som ligger i Hudson Valley, New York."
Du kan visa hur man nätsvingar på vägen dit!
Jag svingar mig inte till Hudson Valley, Miles.
Inte efter en god hamburgefrukost.
Spara på dina krafter. Du kommer tacka mig senare.
Och det blir ett garanterat nej för manteln. -Jag tycker den är cool.
Ta dig av den. Den är respektlös.
Spider-Man använder inte mantel.
Hur ska vi göra för att avsluta det Peter påbörjade?
Mycket bra fråga.
Vad skulle jag göra ifall jag var mig?
Nu vet jag.
Steg ett: Jag infiltrerar labbet.
Steg två: Hitta huvudforskarens dator.
Damen med cykeln är huvudforskaren.
Jag såg henne i en dokumentär.
Coolt! Steg tre: Jag tar tillbaks alla mina fördomar mot dig!
Steg fyra: Jag hackar datorn.
Rent tekniskt är det där inte att hacka.
Sluta, jag håller på att tappa spåret.
Steg fem: Ladda ner den viktiga datan.
Jag känner igen den när jag ser den.
Steg sex: Jag snor en bagel från cafteterian och flyr därifrån.
Och vad kan jag göra?
Steg sju: Du stannar här och håller utkik. Mycket viktigt.
Lyssna, du måste lära mig Spider-Man-grejer för
annars kan jag inte hjälpa till
Se och lär, grabben! Det blir frågesport senare!
Hur lyckades jag möta
en hängig, tjock, uteliggare till Spider-Man?
Det var nytt.
Kingpin.
Vad håller jag på med? Vad håller jag på med? Vad håller jag på med?
Peter!
Vad gör du här inne? -Kingpin är här.
Flytta på dig lite.
Du kliver på min fot. Gå tillbaks nu.
Nej! Jag tänker inte låta Spider-Man dö
utan att göra någonting åt det.
Jag tänker inte låta det hända igen.
Vad?
De flesta jag möter på arbetstid vill döda mig
så du är som en skön omväxling.
Mr. Fisk! Kolla in den här datan.
Jag vet att du inte riktigt förstår
men dessa är riktigt bra siffror.
Och där fick jag lösenordet.
Mr. Fisk. Om vi startar kollideraren igen
så kan det skapas ett svart hål under Brooklyn
Ser du detta?
Det är flera dimensioner
som håller på att kollidera med varandra
Detta blir rätt alldagligt när man är Spider-Man
Du vänjer dig. Kolla här
Han kommer säga, "Jag ger dig 24 timmar."
Jag ger dig 24 timmar.
Allt detta betyder att en stor bristning kan ske
i balansen mellan rymd-och tidslinjen.
Det där lät dåligt.
Egentligen, allt hon sa var praktiskt taget dåligt
Jag skojade bara till det lite förut.
Vänta, låt mig visa mer om vad som har hänt.
Vad håller du på med? -Jag sitter fast.
Slappna av i fingrarna.
Vi har inte mycket tid. Slappna av. Var i nuet.
Jag är i nuet och det är fruktansvärt.
Jag säger inte emot eller något sånt. -Inga fler ursäkter.
Jag behöver mer tid.
Dom är precis där. Dom kommer se dig.
Miles, du måste sluta klistra fast.
Vad gör du för att slappna av?
Slappna av. Okej.
Nämen, alltså, vad är det här?
Tonåringar alltså. Helt värdelösa.
Miles, var är du? -Precis här.
Var? Jag kan inte se dig. Jag är rakt framför dig.
Kan Spider-Man bli osynlig? -Inte i mitt universum.
Du petade mig i ögat!
Helt coolt. Är det någon slags flykt eller stridsgrej?
Vad var det?
Kom ihåg det här lösenordet. D-G-F-A-M-P-E-S-A-N-D...
Sakta ner!
-4-$-3-5-8-7-6-5-3-4-5-4-5-3-5.
Jag måste skriva ner det! -Ladda ner ritningen.
Hur ska jag göra det? -Medans jag slår på charmen.
Spider-Man?
Hej, jag såg dig inte.
Okej, jag håller på att bli tokig.
Du är ju död.
Överrasking! Nej, nej. Sånt där gillar jag inte.
Fascinerande.
Det där är mitt fejs.
En helt annan version av Peter Parker.
Har lite överflöd av fläsk, men kanske mest av dimensionsfärden hit.
Oh, ja. Jag var mycket plattare innan jag kom hit.
Vad var resten nu?!
Hur gammal är du?
För du ser inte ut av att vara en dag över 35!
Dom sa att jag var galen!
Du visade att du inte var galen.
Det här kan kännas lite.
Jag behöver ta några prover.
Okej.
Organisera din dator för guds skull!
En hel del celldelningsfördröjelse.
Jag har aldrig sett något liknande.
Vad i helskotta gör du?!
Jag tar med hela paketet.
Och du måste ha uppenbarligen glappat en hel del.
Glappat? Nej, vad snackar du om?
Om du stannar i denna dimension alldeles för länge,
så kommer din kropp att lösas upp.
Förstår du hur smärtsamt det kommer bli, Peter Parker?
Ingen aning.
Du kan inte ana.
Och jag, om någon,
längtar verkligen av att få se på.
Vad sa du att du hette igen?
Dr. Olivia Octavius.
(♪♪♪)
Jag antar att dina vänner kallar dig för Dock Ock?
Mina vänner kallar mig faktiskt för Liv.
Mina fiender kallar mig Doc Ock.
Jag tar hand om detta! Spring!
Vem pratar du med?
Jag fixar detta! -Jasså, gör du det, Peter?
Allt är under kontroll!
Det går helfint!
Okej, det här går inte så bra. -Du är väldigt pratsam.
Det här är nog en av stunderna jag förlorar en fight.
Men här är en bra nyhet. Vi behöver inte skärmen.
Du sa aldrig att du hade en osynlig vän med dig!
Kan du vänligen ge tillbaka den där, unge man?
Peter!
Den är våran egendom.
Detta är ett bra tillfälle att bli osynlig. -Du har rätt.
Okej, han blir inte osynlig. Och jag ska ta en bagel.
Var bara normal.
Spider-Man?
Det är rätt lustigt, jag får höra det där rätt ofta.
Upp med händerna!
Okej, vi gör ett litet byte.
Kom tillbaka!
Vad tror ni att ni ska?
Han snodde en bagel!
Dags att svinga som jag lärde dig. -När lärde du mig det?
Det gjorde jag inte. Det var ett skämt för att höja lagandan.
Nej!
Okej, är du redo? -Verkligen inte!
Jag är inte redo än!
Alla vet att det bästa sättet att lära sig något
är under livshotande och extremt intensiva situationer.
Kom igen nu!
Vad gör du där nere?
Att springa är bättre än att svinga.
Dom kommer fånga dig om du inte svingar.
Detta är vad du ville ju!
Sikta med dina höfter. Kolla vart du vill skjuta nätet.
Tryck ihop axlarna och glöm inte att ha koll hela!
Och skjut med mjuka rörelser!
-Alldeles för mycket att komma ihåg! -Sluta lyssna på mig då!
Det är den bästa idèn du har haft på hela dan!
Snyggt, Miles!
Du gör det!
Dubbelklicka för att släppa och thwipa för att skjuta igen.
Thwip och släpp.
Thwip och släpp, thwipa och släpp.
Du är en naturbegåvning. Thwip och släpp.
Känner du rytmen? Thwip. Och släpp!
Bra, Miles.
Jag måste erkänna att du är rätt grym ändå.
Vi är som ett litet lag!
Jag är läraren som klarar allting.
Du är eleven som kan klara allting men bara inte lika bra som jag.
Jag är stolt över oss. Är det något som du vill säga till mig?
Peter!
Hej, killar.
Gwanda?
Jag heter Gwen, egentligen.
Du känner henne. Väldigt coolt.
Jag är från en annan dimension.
Eller typ, en annan-annan dimension
Okej, gott folk. Vi går igenom detta en sista gång.
Mitt namn är Gwen Stacy.
Jag blev biten av en radioaktiv spindel.
Och de senaste två åren,
så har jag varit världens enda Spider-Woman.
Ni vet säkert resten.
Jag gick med i ett band.
Räddade min pappa.
Jag kunde inte rädda min bästa vän,
Peter Parker,
så nu ägnar jag mitt liv åt att rädda andra.
Jag har inte så mycket vänner för tillfället,
mest för att undvika distraktioner.
Och sen så hände detta konstiga.
Och då menar jag att det var riktigt konstigt.
Jag var tillbaka i förra veckan.
Bokstavligen.
Jag landade i New York, men inte mitt.
Turligt nog för dessa människor,
så fanns Spider-Man där ute för att rädda dom.
Mitt spindelsinne ledde mig till Visions akademiskola.
Jag förstod inte varför föränn jag mötte dig.
Jag gillar ditt hår.
Du får inte gilla mitt hår.
Vi drar nu.
Hur många fler Spider-typer finns där ute?
Vänta tills du ser Comic-Con.
Vad är Comic-Con?
Du är dödens, Spider-Man.
Wilson! Vad håller du på med?
Vanessa.
Richard, kom nu.
Vanessa! Richard!
Nej!
Det är okej, gubben. Titta inte tillbaka.
Jag dödade Spider-Man.
Hur kommer det sig att jag såg två till?
Dom är tre stycken, faktiskt.
Detta är bra. Riktigt bra.
Det betyder att du kommer få det du vill ha.
Min kolliderare fungerar.
Allt vi behöver göra är att döda några spindlar.
Och sen så kommer kollideraren få tillbaka din familj.
Så många familjer du önskar.
Imorgon, vid min kolliderare.
Vår kolliderare.
Hade han sönder den?
Ja, han skäms en del över det.
Så detta får stanna mellan oss.
Jag vet var vi kan göra en ny.
Och vi låter honom inte ha sönder den.
Ledsen för din vän.
Tack, Miles.
Jag vet att detta är svårt
Att försöka reda ut allt detta på egen hand.
Men det är rätt skönt att veta att man inte är den enda Spider-typen.
Om du har lust att prova på att vara vänner
så kan jag nog klämma in dig.
Jag ska hålla dig uppdaterad.
Vi borde nog gå.
Peter, vi står bokstavligt talat i farstun.
Det här är en urusel idè.
Slappna bara av.
Ni är verkligen snälla,
men inga fler fans idag, tack.
Jag är inte redo för det här.
Peter?
Hej, faster May
Det här kommer att låta galet,
men jag är rätt säker att jag är ifrån...
En alternativ dimension.
Ja.
Du ser trött ut.
Nog är jag trött alltid.
Och äldre. Och tjockare. -Tack, jag har hört det förut.
Herregud, är det där gympabyxor?
Ja, det kan man säga att det är.
Jag var där,
när allting hände.
Jag är hemskt ledsen.
Vilken dimension är du ifrån?
Brooklyn.
Hade Peter ett ställe där vi kan göra en till sådan här?
En elektronikgrej.
Följ mig.
Okej, jag har en sådan här jag också.
Ett slitet, gammalt skjul där jag har min Spider-utrustning.
Det är stället är ju bara skrytsamt.
Har du något sånt här liknande?
På något sätt, ja
bortsett från jeepen och flygplanet.
Föreställ dig det mycket mindre. Typ pyttelitet.
Jag tycker synd om snubben.
Hallå, Peter.
Jag tror det här är en mantel.
Peter visste hur farligt hans jobb var.
Men han visste också att den ende som kunde stoppa den här mannen
var Spider-Man.
Kingpin vet att vi är på väg.
Vi kommer vara underlägsna.
Var inte så säker på det.
Ni kan behöva dessa.
Trodde ni att ni var de enda som hade kommit?
Godagens, mina herrar.
Är han svart-vit?
Vart kommer vinden ifrån? Vi är ju i en källare.
Vart jag än går, så följer vinden efter mig.
Och vinden har en slags doft utav regn.
Hej, allihopa!
Det här kan bokstavligt talat inte bli konstigare.
Det kan visst bli konstigare
Jag tvättade händerna. Därför är dom blöta.
Ingen annan anledning
Du är som jag.
Mitt namn är Peter Parker.
Mitt namn är Peni Parker.
Mitt namn är Peter Porker.
Jag blev biten av en radioaktiv spindel. -Jag blev biten av en radioaktiv gris.
I mitt universum så är året 1933,
och jag är privatdektetiv.
Jag älskar att dricka äggtoddy,
och spöa nazister. Rejält.
Jag är från New York vars årtal är 3145.
Jag är tankekopplad med en spindel
som bor inne i min faders robot.
Och vi förbli alltid bästa vänner.
Ibland låter jag tändstickor bränna längst ner till mina fingertoppar
bara för att kunna känna något.
Jag är fotograf
för nyhetstidningen Daily Beagle.
När jag inte är på jobbet,
så sliter jag som en hund,
för att kunna få fram en ny smaskig story.
Jag skojar och dansar
Och så kan jag göra detta med mina byxor
Okej, det räcker!
Hur hamnade ni här?
Det är en lång historia.
Eller kanske inte så lång.
Nu försöker vi bara ta oss hem på något sätt.
Den enda vägen hem är genom den där kolliderartjofräset.
Det enda problemet är...
Att en av oss måste stanna kvar och förstöra den.
Jag gör det.
Nej, ni förstår inte.
Förstår inte vad?
Ingen av er kan stanna. Om ni gör det så dör ni.
Jag måste förstöra den.
Och jag ska få er alla hem innan det sker.
Jag lovade en vän något. Jag måste hålla det.
Vem var du nu igen?
Detta är Miles.
Och han kommer rädda multiuniversumet.
Precis.
Grabben kan göra sig själv osynlig.
Kolla. Han gör det nu.
-Kan inte göra det på beställning. -Han kan inte göra det på beställning.
Men det är coolt ändå. Han kan elchoka grejer. Visa dom.
-Kan inte göra det på beställning. -Han kan inte göra det på beställning.
Men han kan en massa saker också. Nämn lite mer.
-Jag kan bara dom två. -Han kan bara dom två sakerna.
Jösses.
Jag har sett honom i strid. Han har potential.
Jag tror han kommer kunna skicka oss hem.
Okej, grabben.
Kingpin kommer skicka en hel skara av fähundar mot dig.
Och då snackar jag om riktigt elaka typer, riktiga skurkar.
Kan du slåss mot alla på en gång?
Jag har egentligen inte slagits mot någon tidigare.
Överraskingsattack!
Kan du starta upp en stordator medans du blir beskjuten?
Om jag vad? -Visa!
Överraskningsattack!
Kan du svinga och göra volter som en graciös dansare?
Kan du stänga ute dina känslor helt så du inte blir totalkrossad
av din moral efter att du har tagit en massa våldsamma beslut?
Kan du hjälpa din faster skapa en dejtingprofil på nätet
så hon kan komma ut ur det jäkla huset någon gång i sitt liv?
Kan du flyga magiskt genom luften när du känner lukten av paj?
-Kan du vara stark? -Skoningslös?
Disciplinerad? -Jag vet inte. Kanske.
-Psykisk? -Visa lite mod nu, soldat!
Och oavsett vad, hur många slag du än får,
så hittar du ett sätt att resa dig?
För när Spider-Man ligger nere...
När du tror att allting är helkört'...
Kom igen, Miles, du kan klara det.
Du kan göra det! -Lugna ner er nu.
Res på dig, Miles!
Kom igen, Miles!
Du måste hålla med när det gäller det här fallet.
Han är inte redo. Det är rätt självklart
Han är bara en unge.
Om inte han kan göra det
så måste vi stanna och göra det åt honom.
Han kollar på oss medans vi pratar
Miles?
Ni ser det? Han kan...
Han kan göra sig själv osynlig.
Miles, vad är det som händer?
Ingen har hört från dig och vi vet inte vad som pågår.
Om du döljer något för oss, så måste du säga vad.
Ring mig nu.
Han svarar inte på mig heller.
Detta är Aaron. Jag är bortrest från stan ett par dagar.
Jag ringer när jag är tillbaka. Ha det gott.
Aaron, det är Jeff.
Ring mig om du har hört något från Miles.
Han..
Han ser något hos dig,
och vi har inte hört från honom på flera dagar.
Jag skulle inte ringa om det inte var nödvändigt.
Hoppas du mår bra.
Kära, morbror Aaron.
Jag tänker göra en sak, och jag är inte säker om jag klarar det.
Jag är livrädd.
Jag är bara trött på att göra alla besvikna.
Du är den enda jag kan prata med.
Jag önskar att du vore här.
Hallå, Mr.Fisk.
Jag har banden från säkerhetskamerorna från tunnelbanan.
Om grabben fortfarande är därute, så kommer jag hitta honom.
Du känner mig, sir. Jag ger mig aldrig.
Den är...
Lila. -Nej.
Blå? -Nej.
Har någon hört från Prowler?
Han rensar säkert bara tankarna. Jag känner grabben.
Han har vad som krävs.
Jag slår vad om att han kommer att kliva genom dörren
redo för strid.
-Min morbror. -Var har du varit?
Min morbror Aaron är Prowler.
-Lugn nu, Miles. Han jobbar för Kingpin.
Han försöker döda mig!
Det där lät som en grym bakgrundshistoria.
Lugn nu. Vi fixar det här.
Blev du förföljd? -Nej, jag tror inte det.
Trevligt hus. Riktigt hemtrevligt. -Toppen, det är Liv.
Jag tror jag blev förföljd.
Åh, nej
Ge dig av, grabben.
Du sjabblade till det, grabben. Stort misstag.
Men, men, se på alla dessa spindlar...
Låt mig gissa, du är Scorpion. Vi är då Spider-gänget.
Kan ni göra detta utomhus?
Vi väljer inte dansgolvet, vi bara dansar på.
Den där tar jag, tackar.
Stå still, pojkspoling. Gör dig redo att dö.
Korkade kuddar!
Jag sa, utomhus! 1462 Jag har den!
Jag fixar detta, grabben. Låt honom vara!
Nej, nej, nej, nej!
Du bör nog dra, kompis.
Alla närvarande fordon, vi har ett pågående slagsmål
som inkluderar flera....Spider-typer?
Jag är på väg.
Ge mig den där.
Var inte dum nu! Ge hit den, sa jag!
Ingenstans att fly längre.
Miles?
Morbror Aaron.
Nej, nej, nej, nej.
Snälla, morbror Aaron.
Prowler.
Vad väntar du på? Avsluta jobbet.
Ge dig av nu!
Nej.
Miles.
Morbror Aaron.
Allt det här är mitt fel.
Nej, Miles.
Jag är ledsen.
Jag ville att du skulle se upp till mig.
Jag svek dig, kompis.
Du är den bäste utav oss alla, Miles.
Du är på rätt spår.
Fortsätt så.
Upp med händerna!
Händerna i luften! Nu!
Vänd dig om!
Hallå!
Aaron. Nej!
Alla enheter.
Jag lägger ut en efterlysning på en ny Spider-Man.
Hej, kompis.
Är du okej?
Vi vet alla hur det känns, för mig
så var det min farbror Ben.
För mig så var det farbror Benjamin.
För mig, min fader.
För mig, så var det min bästa vän.
Miles, det svåraste med detta jobb är att
man kan inte alltid rädda alla.
Allt var mitt fel. Ni skulle inte förstå.
Miles, vi är nog dom enda som faktiskt förstår.
Det hållet.
Nej, andra hållet.
Hallå.
Snackar djur i den här dimensionen?
Jag vill liksom inte ge honom men för livet.
Vad är det som händer?
Vi ses, Miles.
Miles, jag kom för att säga farväl.
Vi kan ta avsked vid kollideraren.
Du förstår inte. Du måste stanna här.
Jag måste vara där så ni kan alla åka hem.
Dom åker hem, Miles. Jag ska stanna kvar.
Ska du ta min plats? Du dör om du stannar.
Jag gör bara det som måste göras.
Jag ville att du skulle höra det från mig.
Hur blir det med MJ?
Ibland så funkar inte saker och ting, grabben.
Jag behöver elektronikgrejen.
Snälla, tvinga mig inte att ta den ifrån dig.
Det är inte rättvist
Du kan säga till dom. Jag kan klara det här.
Det var inte deras beslut
Kingpin ska få betala för detta! Du måste låta mig göra detta!
Miles, du kommer bara få dig själv dödad.
Men jag är redo! Jag är det!
Elchocka mig nu då!
Gör dig osynlig på beställning så du kan ta dig förbi mig.
Jag vet hur mycket du vill detta, grabben.
Stackars lilla kille.
Men du har det inte i dig.
Jag är ledsen.
Hur vet jag om jag är redo?
Det gör du inte. Du måste bara tro
För det är allt som räknas, Miles.
Tro.
Miles.
Miles, det är din pappa.
Snälla, öppna.
Miles, jag kan se din skugga.
Jag fattar. Du ignorerar mig fortfarande.
Kan vi prata en stund?
Något...
Något har hänt med...
Ibland så drivs folk isär från varandra, Miles.
Jag vill inte att det ska hända oss, okej?
Jag vet att jag inte alltid gör det du vill att jag egentligen ska göra
eller säger vad du vill höra.
Jag ser en gnista inom dig. Den är otrolig. Därför är jag sträng mot dig.
Men den är din.
För vad du än väljer att göra med den, så kommer det bli bra utav den.
Ring mig när du kan, okej?
Jag älskar dig.
Men du behöver inte säga det tillbaks.
Vilken tid det tog.
Jag ser en gnista inom dig.
Den är otrolig.
Och vad du än väljer att göra med den, så kommer det bli något bra utav den.
Vår familj flyr inte från saker.
Du är den bästa utav oss, Miles. Du är på rätt spår.
Fortsätt så.
När vet jag att jag har blivit Spider-Man?
Det gör du inte.
Det är allt som krävs.
Tro.
Jag gjorde dom själv.
Dom passar perfekt.
Kingpin har en hemlig hiss som leder till kollideraren-
Jag var inte beredd på en sådan här publik.
Du måste skoja.
Tack, alla, för att ni har kommit ikväll för att
hedra Spider-Man.
Vi två stod varandra väldigt nära.
-Vilket svin. Jag står precis här.
Kolla hur alla kypare är klädda.
Rätt klen smak, men...
Så lätt kan det inte vara.
Så lätt var det.
Jag vill tacka Peters fru, Mary Jane Parker
för att kunna närvara ikväll.
MJ?
Koncentrera dig. Det där är inte din MJ.
Förlåt. Jag är strax tillbaka.
Peter. Lyssna på mig.
Jag har varit i din sits. Du måste gå vidare.
Det tar bara en sekund. Om du kunde bara låta mig...
Hallå.
Jag undrade bara om
vi kunde få mer bröd borta vid bord tolv?
Jag är så ledsen.
Ingen fara. Det är bara lite bröd.
Jag fanns inte där när du behövde mig som mest.
Jag försökte inte ens.
Det är okej. Jag borde ta och gå vidare nu.
Jag vet att jag hade kunnat göra bättre ifrån mig
om jag bara fick chansen att
ge dig det bröd som du förtjänar.
Mår du bra?
Vi tar hand om brödet på en gång.
Trevligt att pratas vid.
Dom borde fylla det här stället med färskt bröd för din skull.
Mår du bra? -Jo, absolut.
Bra, för vi ska inte hämta något bröd.
Jag önskar bara att min familj kunde närvara här ikväll.
Påbörjar primär antändningssekvens.
Sov sött.
Påbörja sekvensen.
Uppladdningen av DNA-sekvenser från Vanessa Fisk och Richard Fisk är klar.
Påbörjar skanning av matchande dimensioner.
Antändningssekvens påbörjas om fem, fyra,
tre, två, ett.
Peter, du behöver inte stanna kvar. Jag kan göra det
Det är lugnt.
Jag fixar detta.
Jag sätter in grejen i uttaget och tar kontroll över strålen.
När ni är borta, så spränger jag den.
Lycka till, hörni.
Dom vet att vi är här.
Trevligt att ses igen, Peter.
Jag täcker dig!
Dom här killarna är rena plågan.
Varför ska det här alltid vara så svårt?
Vart är du på väg, Peter?
Några sista ord?
Kan jag få tänka över en minut? Har du en penna?
Farväl, Peter Parker.
Vem gjorde det där?!
Miles? -Spider-Man?
Miles, du gör det på beställning!
Det var på tiden, eller hur?
-Se vem som är här! -Du löste det till slut.
Jag älskar dig, grabben. Jag är så stolt över dig!
Vill jag ha barn?
Just det, jag glömde bort henne.
Det där ser inte så bra ut.
Nej, verkligen inte.
Jag har hittat genetiska matchningar. Vänta lite.
Det är för riskabelt!
Stäng käften och öka kraften!
-Din vänstra sida! -Din högra sida!
Jag har klockan fem! Klockan tre! Klockan två!
Det kommer från alla håll!
Fly till ett skyddsrum. Jag är snart där!
Jag försökte ringa skolan, men jag kommer inte fram!
Hörni, ser ni det här?
Verkar som att våra dimensioner är på väg till oss.
Det ser rätt coolt ändå, eller hur?
Vi måste upp dit igen.
Är det allt du har?
Ska du slåss eller tänker du bara stå där?
Din hårdkokta pajas till fåntratt!
Vad är du, någon slags löjlig tecknad figur?
Har du något emot tecknat?
Kändes det där tecknat för dig!?
Gwen!
Jag gillar din dräkt.
Tack, jag gjorde den själv
Snyggt lagarbete! Håll i er nu!
Var redo, killar. Det här kommer ta ett tag.
Okej, glöm det jag sa.
Nu avslutar vi det här.
Hörni, jag fixar detta.
Jag gör det. Jag har elektronikgre...
Du måste skoja.
Håll inte koll på vad munnen säger. Håll koll på händerna.
Miles! -Var försiktig!
Det där var helgalet.
Lärde vi honom det där?
Jag gjorde inte det, och det var definitivt inte du.
Är du okej?
Kom nu.
Jag har kontroll över strålen! Kom upp hit!
(♪♪♪)
Varning! Kvantumpolariteten har omvänts.
Jag antar att detta är slutet.
Tja, det är skönt att veta att man inte är den enda.
Precis.
Portalen är öppen. Du först, Peni
Tack så mycket, Miles.
Från oss båda.
Jag, öh, älskar er alla.
Jag tar denna med mig.
Jag förstår den fortfarande inte.
Men en dag så gör jag det.
Jag vill att du ska ha den här.
Den passar i din ficka.
Det var allt, gott folk.
Får han säga så? Alltså, rent juridiskt sett?
Får jag gilla din frisyr nu?
Du vet väl om att jag är äldre än dig.
15 månader, men jag tycker att det är rätt betydelsefullt.
Einstein sa att tiden var rätt relativ, eller hur?
Ja.
Vänner?
Vänner.
På återseende, Spider-Man
Din tur.
Jo, du har rätt
Du ska inte gå någonstans!
Jag håller honom på avstånd, du stänger ner maskinen!
Peter, så löd inte avtalet!
Tryck på den gröna knappen! Vänta inte på mig!
-Vad tusan håller du på med?! -Peter, du måste hem!
Den här snubben kan döda dig! Jag kan inte låta Spider-Man dö!
Inte jag heller.
Det är okej.
Ja, det är okej.
Du måste ge dig av hem nu.
Hur vet jag att jag inte kommer sabba allting?
Det gör du inte.
Visst.
Du måste bara tro.
Inte illa, grabben.
Kingpin!
Nä, du!
Det där är fusk!
Adiós.
Jag måste nå fram till knappen!
Åh, nej.
Inte så lätt nu när du är helt själv, eller hur?
Jag tröttnar aldrig på att döda Spider-Man.
-Var är jag? -Vad?
Wilson?
-Är det så här du vill ha det? -Vad håller du på med?
Vanessa. Vanessa.
-Vad gör vi här? -Jag vet inte, Richard.
Det är jag. Du känner mig.
Vi går nu.
Nej, gå inte.
Stanna med mig!
Snälla!
Du stoppar inte det här! Hör du det!?
Jag stoppar redan allt det här! Hör DU det!?
Jag behöver förstärkning.
Kom igen.
Inte ens den riktige Spider-Man kunde besegra mig!
Du är ingenting!
Du tog min familj ifrån mig.
Och nu ska jag se till att du aldrig får se din igen.
Res dig, Spider-Man
Kom igen! Res på dig!
Kom igen! Du klarar det!
Jag kommer alltid ha min familj.
Har du hört talats om axelsnudden?
Vad!?
Tjena.
Kingpin! Tryck på den gröna knappen åt mig!
Miles? Är du okej?
Jo, jag mår bra!
Du är nog upptagen...
Nej, jag har tid.
Jag kom förbi tidigare och...
-Din morbror... Jag vet, pappa.
Jag är så ledsen.
Vet du vem som gjord det?
Jag trodde jag visste.
Men jag hade fel.
Miles, det jag sa vid dörren.
Det var inte bara småprat.
Jag tänkte kanske att vi
kunde hitta en fin vägg som är
privatägd, typ vid polisstationen där du kan
sätta upp ett av dina konstverk.
Jag är så dålig på detta.
Okay, Miles. Miles? Är du där?
Jädrans mobil!
-Konstapeln. -Spider-Man!
Lyssna, det du gjorde där nere.
Jag är skyldig dig en...
Okej
(♪♪♪)
Jag ser fram emot av att få jobba med dig.
Jag också. På sätt och vis.
Jag är inte helt övetygad om dina metoder
men vi kan hålla med om att vi är oense.
Tackar för ditt mod här ikväll.
Jag älskar dig.
Vänta, vad?
Kolla bakom dig!
Tack så mycket, Spider-Man.
Spider-Man, till er tjänst. Tack hörni!
Hej, lilla vännen!
Nya Spider-Man!
Ja, jag är den nya Spider-Man!
Kolla här!
Det där gjorde jag med flit!
Okej, hörni, vi tar om detta en allra sista gång, okej?
Och jag menar det. Det här är den allra sista.
Mitt namn är Miles Morales.
Jag blev biten av en radioaktiv spindel.
Och i två dagar,
så har jag varit världens enda Spider-man.
Ni vet nog resten.
Jag gjorde klart min läxa.
Räddade en massa folk.
Fick en drönare i fejset.
Gjorde detta med min pappa.
Jag träffade min rumskompis. Till slut.
Satte ett klistermärke där pappa aldrig kommer hitta det.
Och när jag känner mig ensam,
känner att ingen förstår vad jag går igenom,
så minns jag mina vänner som gör det.
Jag trodde aldrig att jag skulle kunna göra alla dessa saker.
Men det kan jag.
Vem som helst kan bära masken.
Du kan bära masken.
Om du inte visste det förut, så hoppas jag att gör du det nu.
För jag är Spider-Man.
Och jag är inte den enda.
Inte på långa vägar.
Miles. Miles!
Har du tid ett slag?
Text av ElsaTheSnowQueen. På återseende!